Omar


 * Soldaten Petter Svärd**


 * //Petter som bor i ett torp med sin familj hade fått order att genast bege sig till samlingsplatsen för soldaterna. Han var orolig för hur det skulle gå för de där hemma när han var borta. Han fick namnet Svärd eftersom han hade ett tungt svärd. Petter hade kraftiga skor eftersom han var stor och stark. Uniformen var enkel men Petter tyckte att den var stilig.//**


 * //Torpet där familjen bodde på var inte särskilt stort men det var nog för dem att bo där. De hade en gård där de odlade och planterade. Hustrun fick just veta att hennes man skulle ut i krig. Hon var rädd att han kanske skulle dö i kriget. Hon blev jätte ledsen och ville inte förlora sin man. Hon ville leva ett bra liv med honom. Men Petter var inte rädd av sig, utan tvärtom. Han bara tänkte på hur kvinnan och barnen skulle klara sig. Hur de skulle få mat. Hur de skulle leva ensamma utan honom. Han älskade dem lika mycket som de älskade honom.//**


 * //Nu tänkte mannen på vad han skulle göra för att slippa gå ut i kriget. Han tänkte gömma sig men det gick inte eftersom prästerna skulle leta igenom hela huset. Han ville inte heller att folk skulle tro att han var rädd för att kriga eller något sånt. Han tänkte också förklara det för prästerna men de sa nej. Alla soldater skulle ha samma ursäkt och ingen skulle ge sig ut i krig om de inte behövde.//**
 * //Nu var det en dag kvar innan han skulle ge sig iväg. Han var tvungen att göra sig i ordning. När han hämtade sina vapen och tog på sig sin soldat tröja som vara ganska tung och sina byxor, var han förberedd. Precis när han skulle iväg hörde han en röst som sa: Kom ihåg att inte glömma det du har ärvt från din far och din farfar. Det var hans fars röst. Han förstod precis vad det handlade om, vad hans far menade med det. Det var ett svärd som inte var som andra svärd. Det var ett helt annorlunda svärd. Petter gick tillbaka till huset och in i källaren där de hade alla gamla saker. Källaren hade ingen öppnat på nästan 10 år. Det var ingen trevlig plats. Där fanns det döda möss och det var spindelnät på väggarna. Nu när han var i källaren letade han igenom allt och tillslut fick han syn på något, det såg ut som en skatt. En väldigt gammal skatt. Han öppnade den genast. Där hittade han vad han letade efter. Han hittade det gamla svärdet invirat i en tygbit. Han öppnade snöret och tog svärdet. När han rörde svärdet lyste svärdet som en strålanade sol. Efteråt kände han sig jättestark med svärdet i handen. Han kände att ingen kunde ta honom. Han var inte längre tveksam om att gå ut i kriget//**.


 * //Petter och familjen hade en liten gård med några får och en ko. Det var den enda ko de hade. Det var hon som gav dem mjölk och ibland gav den så mycket mjölk att det blev över. Kon är liksom en i familjen. De hade den i många år. Kon började bli gammal. De märkte att den gav inte lika mycket mjölk som den gjorde förut. Att den blev trött. Att den åt inte mycket. Nu hade familjen två problem. Kon och mannen. Hustrun som hette Anna var klok. Hon försökte igen hindra sin man från att gå ut i krig. Hon tänkte låtsas att hon var sjuk så att han skulle behöva vara kvar. Prästerna trodde att det var sant och lyckligtvis sa de bara ja för de hade inget annat att säga.//**


 * //The End//**